CFC-gasser

CFC-gasser, eller chlorofluorocarboner, består af klor (Cl), fluor (F) og kulstof (C) - hvilket forkortelsen tilsyneladende også kommer fra.

Gasserne har en meget lang levetid i atmosfæren og er en kraftig drivhusgas. Desuden nedbryder fraspaltet klor vores ozonlag., se billedet og beskrivelsen.

Gassernes eneste kilder er menneskeskabte, det findes ikke naturligt nogen steder.

Der er indgået aftaler i Montrealprotokollen om at reducere udslippet af dem, takket være det stiger koncentrationen af dem nu langsommere end den tidligere har gjort. (Få nogle tal på).

CFC-gasserne bliver i større grad erstattet af HCFC'er og HFC'er som er neutrale overfor ozonlaget, men ofte stadig er effektive drivhusgasser.

Gassens historie

Historien om CFC begynder tilbage omkring 1928, hvor man brugte giftige gasser som ammoniak i køleskabe. Men da de ikke var sikre nok, arbejdede man på et nyt kølemiddel. Thomas Midgley, Junior fremstillede det første CFC i 1928. Der findes mange forskellige stoffer, der klassificeres som CFC'er.

CFC'er er ikke giftige, de er stabile og de reagerer ikke umiddelbart med andre kemikalier. De blev derfor tænkt som et ideelt kølemiddel, brugt i køleskabe og airconditionanlæg. Desuden brugte man det også til at lave skumgummi og som drivmiddel i spraydåser.

I 1970'erne påviste videnskabsmænd CFC-gasser i atmosfæren. Det blev målt til at stige år for år. men man mente ikke at de var en trussel, da de var så stabile. Samtidig målte man dog en fortynding af ozonlaget, men mente på det tidspunkt at de to ting ikke havde noget med hinanden at gøre.

Kilder:

DMI's klimaord om CFC-gas - http://www.dmi.dk/dmi/index/klima/temaer/tema_klimaord/klimaord__cfc-gas.htm

EMU om Chlorofuorocarboner og CFC-gasser - http://www.emu.dk/gsk/fag/fys/ckf/fase2/2fokv/chlorfluorcarboner/index.html